Превод: Bakuramariks @Отаку България http://otaku.bg/ OVA-та няма да се превеждат.
Превод: Bakuramariks @Отаку България http://otaku.bg/
Е, не е ли е добър?
Добър?
Какво значи това "добър"? Пред себе си имаш страхотен сценарий.
Само това ли се сети да кажеш?
Добре де, добре.
Както се и очаква от Тоджо. Несъмнено ще използваме този сценарий за конкурса.
Съгласен съм!
Радвам се.
Но тази героиня... за Сацки...
Супер!
Тоджо-сан, точно за мен ли го написала?
Героинята ми подхожда.
Толкова бързо ли реши?
Какво намекваш?!
Че кой друг, освен мен, ще изиграе ролята?
Просто ти казвам, че все още нищо не сме решили.
Сацки-чан, седни, седни.
Отново започнах да си свалям дрехите, докато спя.
Още ли не си си легнал, Джунпей?
Какво е това? Манга?
Какво ти става, Юи? Не ме плаши така.
3 сутринта е. Ако продължиш да рисуваш, няма да можеш да станеш на сутринта.
Млъкни де.
В момента изразявам благодарността си към Тоджо като представя сценария й на по-голяма аудитория.
А и това не е манга, а сториборд за филма. Много е важно.
Вече си заспала.
Стане ли дума за филми ти започваш да говориш надълго и нашироко. Лека нощ.
Да не се е събудила само, за да ме прекъснеш?
Какво ли да правим с главната героиня...
Тоджо-сан наистина има талант, нали?
Заплаках, докато го четох.
Манака, нека да направим този филм добър.
Добре.
Мисля, че ролята на най-добрата приятелка на героинята ти подхожда.
Манака, знаеше ли, че днес е денят на събранието на училищният съвет.
Сотомура, Тоджо-сан и Мисузу-чан са при класовете си.
Днес ще закъснеят за клуба. И Комияма имаше някаква работа и трябваше да се прибере.
Ще сме сами за кратко.
Стига, успокой се Сацки.
Знаеш ли Сацки...
Защо не отменим срещата на клуба днес?
Сториборда ми още не е завършен.
Ето защо трябва да репетираме кулминацията във филма.
Главният герой не си ли признава на героинята?
Казва й:"Не си тръгвай!". Нека репетираме тази част.
Все още не съм запознат със сцената. Даже мисля, че не съм я чел.
Не се притеснявай. Аз ще те водя.
Ето така...
Приближаваш се към героя.
"Благодаря ти."
"Аз..."
Но в сценария няма сцена с целуване...
Аз не съм главният герой! А героинята...
Коя е?
Героинята, която си представи, не бях аз, нали? Коя е?
Разбрала си погрешно.
Героинята бе весела, мистериозна и деликатна...
И коя е? Хайде, кажи ми.
Май ще се прибирам. Още не съм приключил със сториборда.
Добре, постарай се.
Чао.
Стой.
Какво има?
Исках да ти дам това.
"Кино Изумизака". Има ли въобще такова кино?
Чух, че дълго време било затворено,
но наскоро старият собственик отново го отворил.
Филмите там са много добри.
Макар че въртят стари филми.
Защо ми го даде? Нещо си много мила.
Помислих си, че филма, който скоро ще пуснат,
ще може да запознае публиката със сценария на Тоджо-сан.
Ще е проблем за мен, ако филма се окаже тъп, особено след като и аз се включих.
Грубиянка.
И въпреки че си странен, ти ще си режисьора, нали?
Няма да се получи добре, ако не изразиш това, което искаш.
В смисъл да си колеблив тук-там. Иска ли ти се да гледаш филм режисиран от такъв човек?
Чу ли ни?
Да, гласът ти е много силен.
Боже, та какво виждаш в него?
Хич не те разбирам.
Ама той е много миличък. Щеше да бъде още по-миличък, ако ми обръщаше внимание, но...
Няма начин. В момента аз съм най-далече от него.
Чувала съм, че когато си влюбен, губиш. На мен ми изглежда така.
Млъкни! Ти нищичко не знаеш за любовта. Аз все още се боря.
Добре де, добре.
Китаоджи-сенпай, наистина мисля, че ти подхожда ролята на приятелката на героя.
Аз ще съм главната героиня!
Както казах - не ти отива.
Не желая друга роля.
Манака-кун!
Тоджо.
Хрумна ми нова идея.
Бих искала да я обсъдим.
Манака-кун?
Аз съм нищожество.
Какво не е наред?
Ти даде всичко от себе си, за да създадеш такъв прекрасен сценарий...
Филмът няма да стане с режисьор като мен.
Макар че казах, че искам да направя хубав филм,
дори не мога да накарам Сацки да се откаже от ролята на главната героиня.
Преди малко Мисузу ми каза,
че, ако аз направя филма, то той няма да излезе хубав.
Извинявай, не трябваше да ти го казвам.
Наистина съм си безнадежден.
Не говори така. Аз самата нямам много увереност в себе си.
И смятам, че причината да съм стигнала до тук сега, това, че съм самата аз,
е благодарение на теб.
Миналата година използва сценария ми за филма, нали?
Никога не съм ти го казвала подобаващо, но наистина беше страхотен.
И, когато го гледах за първи път, се разплаках мъничко.
Ето защо всичко ще се нареди. Вярвай в себе си.
Нека направим още един прекрасен филм.
Благодаря ти.
Това беше стара любовна история.
Но тази история ме прониза в сърцето.
Господине...
Филма вече свърши.
Още веднъж ли ще го гледате?
Всичко си има граници.
Смятах, че гледали само фантастика с компютърна графика,
но днешните младежи все още ценят старите филми. Май съм ги подценил.
Ще внесеш ли цветята вътре?
Дадено!
Нишино...
Джунпей-кун...
Аз ще си тръгвам.
Добре. Днес свърши добра работа.
Нишино, работиш в сладкарски магазин?
Да, сладкишите там са много вкусни.
Но в момента съм на непълен работен ден. Но, ако се справям все така добре, някой ден може да ми дадът да готвя.
Разбирам те.
Както винаги Нишино следва своя път.
Джунпей-кун.
С какво се занимаваш откакто скъсахме?
Аз ходех да гледам филми.
Онзи ден ходих да гледам една любовна история в киното до магазина.
Интересно ми беше дали и ти си я гледал.
Онзи филм...
Беше стар филм, но определено беше интересен.
Така е. Нишино ми бе казала, че се интересува от филми.
Но...
И накрая плаках.
Невъзможно.
Е, аз съм натам...
Добре.
Сигурен ли си, че можеш и без чадър?
Да, така или иначе дъжда вече поспря. Довиждане.
Джунпей-кун, продължаваш ли да правиш филми?
Да.
Когато приключиш ми го покажи, става ли?
Непременно.
Очаквам го с нетърпение.
Тогава ще намина по-късно след обед.
Няма проблем.
Този човек става за...
Никога не си се замислял за чувствата ми, така ли е?
Манака, как беше това?
Беше добро. Много добро, Сацки-чан.
Този път слушай внимателно, ясно?
Никога не си се замислял за чувствата ми, така ли е?
Манака.
Стоп! Стоп! Стоп! Стоп!
Манака.
Манака? Ей, чуваш ли ме?
Как се справих този път?
Сацки. Искам да играеш ролята на... ролята на приятелката от детството.
Че кой друг ще играе главната героиня, ако не аз? Тоджо-сан ли?
Не. Нямам никого в предвид.
Ми тогава няма проблем тя да изиграе ролята.
Не в това е въпроса.
Никак не те разбирам.
Почакайте малко.
Мислил съм за това, но...
Какво? Няма да използваме сценария на Тоджо?!
Грешите.
Казвам, че не можем да филмираме по този начин. Може леко да го променим.
Сценария на Тоджо няма нужда от поправки!
Щом не можем да изберем главната героиня, значи има.
И просто ей така ще променим сценария?!
Тоджо-сенпай?
Тоджо бе тук?
Какво се е случило? Тоджо изглеждаше шокирана.
Истината е, че... тъй като не можехме да изберем коя да е героинята, ще можем леко да променим сценария.
Глупав брат! Кретен! Кретен! Кретен! Кретен!
Ще я потърся!
И аз!
Предполагам, че сценарият ми не е достатъчно добър...
Тоджо!
Манака-кун...
Прости ми!
Напомня ми за времето ни в училището.
Гледката на Тоджо със залеза като фон.
Но по онова време имаше нещо различно - тогава не знаех, че това бе Тоджо.
И, че момичето без очила, не би ме видяло.
Зимата на 3-та ни година в училище... Нещо подобно се случи на покрива тогава, нали?
Знаела, че съм бил аз.
Чудя се дали не е поличба. Да ме виждат толкова тромава за втори път...
Ти си спомняш...
Тя наистина ме е разбирала.
Извинявай задето сценария ми не е толкова добър...
Въобще не е лош.
Но, ако не открием героиня, няма да можем да направим филма.
Прости ми, че създадох такъв сценарий.
Почти те накарах да се сбиеш със Сотомура-кун.
Харесвам историята, която си написала.
Искам да направим филм със твоя сценарий. Зная, че можем.
Всичко, което остана, е да дам най-доброто от себе си за направата на този филм.
Непременно ще намеря героиня. Ще се погрижа.
Нещо такова се бе случило и в училище, нали?
Манака-кун, глупаво ли ще е, ако го приема като работа на съдбата?
Тоджо...
Помниш ли онзи момент?
Когато говорех, че ще направя филми от твоите романи.
В момента мисля как точно да го сторя.
Последната сцена...
"Вероятно никога повече няма да се срещнем отново."
Точно тази. Главният герой викаше името на някой, докато бе във влака.
Стараейки се всячески да отвори прозореца.
"Ето защо няма да забравя..."
"Твоят глас. Очите ти. Гледките, които заедно съзерцавахме..."
И от другата страна се виждат широки, равни поля.
И героинята тича с усмивка на лице. Тя се смее.
"... както и бляскавото лято, което прекарахме заедно."
Усмивката й избледнява и накрая виждаш чистото синьо небе.
Лятното синьо небе. Виждаш ли, всичко ще се нареди.
Виждаш го, нали, Тоджо?
Да, виждам го.
Остана само това място!
Ако нещо се случи, ти ще си виновен, братко.
Тоджо-сан... Слава богу...
Какво правихте вие двамата тук?
Чакай малко, Манака. Защо ръката ти е там?
Слушайте. Тази сутрин открих човека подходящ за ролята на главната героиня.
Да отидем да се срещнем с нея.
Красива млада девойка ли е?
Щом я видите, ще се уверите, че тя е единствената.
Толкова ли е красива?
Само за нея се сещам.
Няма значение коя е. Непременно ще й хвърля един поглед.
Много е сериозна. Какво ли е това момиче?
На края на улицата е само онзи магазин.
Пристигнахме!
Знаех си!
Това сладкарница ли е?
Няма никой, освен собственичката.
Странно. Тя беше казала, че по-късно щяла да намине.
За едно красиво момиче ще чакам цяла вечност.
И аз.
Слава богу, че Нишино още не е дошла.
Манака-кун, какво ти има?
Потиш се обилно.
Какво ти става, Джунпей-кун?
Нищо съществено.
Не може да е вярно, че героинята е... Нишино...!
Нишино-сан.
Нишино Цукаса-чан!
Какво значи всичко това? Всички ли я познавате?
Да.
Какво се е случило? Дойдохте да хапнете ли?
От самото начало героинята...
Да влизаме, имаме нови торти, които ще ви препоръчам.
Нишино!
Джунпей-кун...
Нишино, искаме да участваш във филма ни.
Ще играеш главната героиня.
Нишино, ти сама го каза, нали? Че си искала да участваш във филма...
Моля те, единствено ти можеш да изиграеш ролята.
Тоджо-сан?
Съгласна. Щом е Нишино-сан.
Добре тогава.
Ура!
Не мога да дишам.
Благодаря ти много, Нишино-сан.
Нека работим всички заедно.
Манака!
В онзи момент всичко, което изпълваше съзнанието ми, бе филма.
Превод: Bakuramariks @Отаку България http://otaku.bg/